CREW www.nordicb.org
SLAGET VED SOMME, FRANKRIG 1. VERDENSKRIG
Hvor skal De hen? - Ud at finde en ven.
Vender jeg ikke tilbage, ved De, hvor mine ejendele skal sendes hen.
Vent!
Sekondløjtnant Tolkien! De har brug for at hvile Dem.
Jeg har det fint. De kan vente på mig på kasernen.
De er nødt til at lægge Dem. Lægen sagde, at feberen kan tage til.
Bliv her, Hodges. Det er en ordre.
Hold Dem for ansigtet!
Vandet var godt nok koldt.
De må sørge for at holde varmen. Det er en lang rejse til fronten.
Jeg tror ikke, vi får en behagelig nat.
SAREHOLE MØLLE, ENGLAND
Til kamp! - De er for mange!
Vi må have forstærkning! - Tag deres banner!
Jeg har banneret!
Hvor blev Tolkien af?
Hvor blev han af? - Tolkien?
Jeg bad Gud sende mig et pakæsel, og se, mine bønner er blevet hørt.
Hvor skal vi hen? - Birmingham. Pak dine ting.
Hvorfor? - Fordi jeg siger det.
Pater Francis har skaffet os logi. Find en kasse, og pak dine ting.
Jeg vil ikke flytte. - Hør her, begge to.
Vi...
Kom her, Hilary.
Drenge, vi har hårde tider i vente, -
- men vi er heldige at have kirkens støtte. Efter jeres fars bortgang...
Ronald.
Ronald!
Ubi bene, ibi patria. Husker du det, min skat?
"Hvor end man er lykkelig, har man hjemme."
Vi skal nok finde vores rette sted, min egen.
Gem dette sted i dit hjerte, -
- og det vil være der til evig tid. Det lover jeg dig.
Drenge, hør her.
Ved I, hvad ubemidlede omstændigheder er for noget?
Det, vi lever under?
I min barndom begyndte alle nye bøger sådan her.
Med en familie af gode, djærve mennesker, -
- der pludselig havner i ubemidlede omstændigheder.
Hvordan slap de så ud af dem?
Ved at finde en vældig skat eller ved at gifte sig godt.
Jeg skal ikke giftes med nogen. - Jamen så må det jo blive skatten.
Folk finder ikke skatte i virkeligheden.
Du er ikke sådan at narre, hvad, John Ronald?
Man kan vel sige, at skatte ikke bare er skatte.
Så lader vi det blive ved det.
Lad os begynde, Ronald.
Jorden begyndte at gungre under dragens vægt.
Den kravlede ned til vandet, -
- og en sky af edder stod om den, mens den fnøs og brølede.
Men Sigurd ventede, til dragen var over hullet, -
- og så stak han sit sværd lige ind i hjertet på den.
Dragen slog med halen, -
- så klipper knustes, og træer væltede omkring den.
Og i sin dødskamp talte den og sagde:
"Hvem du end er, der har dræbt mig.
Dette guld vil blive til undergang for dig og alle, der måtte eje det."
Sigurd svarede:
"Jeg ville lade det ligge, ifald jeg derved blev udødelig.
Men alle mænd skal dø, -
- og ingen tapper mand lader døden skille ham fra det, han begærer."
Du lyder simpelthen så latterlig. - Jeg er endnu sjovere på latin.
Det betød "en ubetydelig vorte".
Nej, nu lyder du mere som en fordrukken påfugl, dumrian.
Goddag, mor. Har du købt frimærker til mig?
Hvor har du gjort af dem?
Hr. sekondløjtnant?
Jeg er nødt til at fortsætte.
Gas! Gas!
Jeg havde ret, drenge.
Hun er et kolossalt uhyre med skællede fødder -
- og de mægtigste stødtænder, jeg nogensinde har set.
Hun gnaver på det, jeg formoder er en lille drengs lårbensknogle.
Til gengæld er der kage.
King Edward's? Det er en god skole.
De er nogle kvikke drenge, fru Faulkner. Og flittige.
De blev hjemmeundervist af moderen og taler mange sprog flydende.
Men hvad med det sociale?
I vil skulle omgås Birminghams bedste familier.
Det er noget lidt andet end Afrika.
De har boet i England meget længere end i Bloemfontein. Ikke sandt, drenge?
Ja, vi går næsten aldrig med spyd længere.
Har de været svære at afsætte? - De har boet lidt her og der.
De har selvsagt brug for kultiverende prægning -
- i et stabilt og dannet miljø som Deres, fru Faulkner.
Min eneste brist er, at jeg er -
- for god mod mine unge logerende.
Edith, et andet forældreløst barn, er som mit eget for mig.
Den nye elev rejser sig.
Tolkein.
"Kien", hr. lærer.
Hvabehar? - Det udtales "Tolkien".
Undskyld.
Sæt Dem.
Når vi nu er så pernitne med vores udtale her til morgen, -
- bedes I venligst finde Chaucer frem.
Hr. Tolkien må følge med, så godt han kan.
Mackintosh, værsgo.
Vorherre bevares. Goodson-Thomas.
Wiseman.
Hr. Tolkien.
Din idiot!
Du skal ikke sige et ord.
Hvad hvis han spørger om noget?
Det gør han ikke. Han er ikke interesseret i dig.
Kom ind.
Tror I ikke, jeg har andet at lave end at mægle i jeres stridigheder?
Det kunne vi ikke drømme om.
Elevernes relationer er lærdommens grundpille. Er det ikke skolens motto?
Hr. rektor, med forlov, Gilson og jeg spillede bare rugby.
Omend det gik hårdt for sig.
Mænd skal være kammerater, hvor de end kommer fra.
Fra den højeste til den laveste.
Det skal De og hr... - Tolkien.
...vise resten af skolen.
I skal gøre alt sammen resten af semestret.
Jamen... - Alt.
Javel.
Han har gjort os til vasaller. - Nu overdriver du.
Det har udelukkende til formål at ydmyge mig.
Det ydmyger vel også mig. - Du er ligegyldig.
Hvorfor siger du det? Nok har jeg ikke en bedsteborgerbaggrund...
Du er rektor ligegyldig. - Men du er derimod noget særligt?
Jeg er hans søn.
Fortsæt, Edith.
Christopher, Christopher... Sid stille.
Gilson, hold op. - Sæt dig.
Sæt dig. Vi er på et bibliotek.
Vi går ud og drikker te. - Og?
Vi skal jo gøre alt sammen.
Jeg bliver her. - Som du vil.
Han vil ikke med.
Det, Robert ville sige, var, -
- at han på venlig opfordring af sine venner -
- har erkendt, at denne straf er hans skyld og ikke din.
Han vil gerne undskylde ved at invitere dig på te.
Tag det som en kompliment. Det var din dygtighed, der gjorde ham bange.
Du ville også blive bange, hvis du havde en far som Gilson.
Hvis han får værre karakterer end bare én anden elev...
Det er ingen undskyldning, men...
Kom nu. Det er sjovere end alle de gamle bøger.
Jeg kan godt lide bøger.
Det kan vi også.
Geoffrey Bache Smith.
John Ronald Reuel Tolkien.
En observation: Forestil jer at gå hen til Barrows, -
- hvor jeg står og blokerer døren med en vældig stor kæp.
Jeg advarer jer mod deres kager, fordi jeg selv blev dårlig af at spise dem.
Det er voksenformynderi. "Jeg har prøvet det, og det var noget skidt."
"Så nu forbyder jeg jer det." - Og kagerne repræsenterer?
Alt, hvad der er godt.
Tolkien, det er Barrows.
Vores kongerige, der har byens bedste tebord.
En kande te mere? - Ja tak.
Har De noget til under en shilling? - Tebollerne koster fire pence.
En tebolle, tak. - Og tre gafler.
Hvad så med kæppen? - Min far er et godt eksempel.
Han elsker musik. Han studerede og komponerede musik i sin ungdom.
Christopher har udgivet musikstykker. - Kun ét.
Ræk mig sukkeret.
Men at stræbe efter et liv som komponist? Nej.
"Musikalske drømme er blændværk. Gem dem væk."
Hvor kommer kæppen ind i billedet?
Kæppen var bare en metafor. - Min mor er ligesådan.
Hun værdsætter poesi, men nægter at se det som en potentiel karriere.
Hun ser mig som sagfører eller bogholder.
Går hun rundt med en kæp? - Jeg finder snart en at tæve dig med.
I taler da om det. Hvis jeg ytrede ønske om at blive kunstmaler, -
- ville jeg blive gjort arveløs. Nej, halshugget.
Der har du kæppen.
Jeg rørte slet ikke kagen, de bestilte.
Hvorfor ikke?
Jeg var ikke sikker på, jeg havde råd.
Men det her er sødt.
Hvad med dig? - Hvad med mig?
Der må da være noget, du drømmer om.
At slippe væk herfra. At være fri.
Jeg vil leve et sted, hvor jeg ikke føler mig som en forældreløs stakkel.
Hvor alle går klædt som konger og dronninger.
Hvor jeg ikke skal spille klaver eller bære fru Faulkners taske.
Hvor jeg ville blive taget godt imod og værdsat.
Budt velkommen.
Gå tilbage til kasernen, Hodges.
Løjtnant Geoffrey Smith er min gode ven.
Hans mor...
Hans mor har skrevet til mig.
Hun har ikke hørt fra ham i ugevis, og han besvarer ikke mine breve.
Jeg frygter, at han er...
Jeg vil sikre mig, at han er uskadt.
Det vedrører ikke Dem.
Han må være en vældig god ven.
Den bedste, jeg har.
Han ville gøre det samme for mig.
Hvis vi er halvvejs, kan vi lige så godt fortsætte som vende om.
Med Deres tilstand in mente er jeg nødt til at tage med.
Ellers finder De aldrig denne løjtnant Geoffrey Smith.
Jeg skal prøve at finde noget medicin til Dem.
Geoffrey, er du ude på at fange min løber, din skurk?
En observation:
Ved I, hvad problemet er med alle disse sagn, Tolkien læser?
Der er ingen kvinder med. Og her taler jeg ikke om blege, skælvende ungmøer.
Jeg taler om velnærede, fyrige kvinder fra Sydeuropa.
Med store vinkrukker på hovedet. - Robbie, kan du ikke tie stille?
Kvinder som vores serveringsdame.
Din knevren vil koste mig partiet. - Det er mig, der koster dig partiet.
Hvad læser du nu? - Om dødsriget.
Jeg prøver i al fald. Og dødsriget regeres faktisk af en kæmpekvinde.
Hel, en kolossal og skånselsløs gudinde.
Er det fyrigt nok? - Det er jo serveringsdamen.
Hel?
Hun er monark i dødsriget, Helheimr.
Her ender de krigere, der dør på den forkerte måde.
Hvordan forkert? - Fredfyldt.
Af sygdom eller alderdom. Alt andet end i kamp.
Den tankegang tilslutter jeg mig. - Tanken om at dø i kamp?
Ikke som sådan. Hvordan jeg dør, er noget, skæbnen bestemmer.
Men jeg bestemmer selv, hvordan jeg vil leve.
Dristigt eller forsagt.
Helhemir bør være os en udfordring. - Lær lige at udtale det først.
Kom, giv mig en udfordring. I skal lære at undgå Helhemir.
Jeg udfordrer dig til at tie stille i 25 minutter.
Klap i, Geoffrey.
Fri til serveringsdamen. - Hvad?
Storartet ide. - Det vover du ikke.
Et slag mod Helhemir.
Helheimr!
Kære frøken, søens frue, mine drømmes besidder.
Vil De vise mig den største ære og dele en uendelig fremtid med mig?
Vi burde lave en klub. Et broderskab.
Er vi ikke en tedrikkerklub?
Det lyder som noget, min stedmor ville være med i.
"The Tea Club". - Det hjælper ikke at gentage det.
"Birmingham Boys". - Det lyder som cirkusartister.
"The Boys of Barrow's Stores".
Barrovianere.
"The Tea Club and Barrovian Society".
Det er for langt.
"T.C.B.S." - Lyder det ikke som en sygdom?
Pyt med navnet. Det vigtigste er, at vi sværger hinanden troskab.
Hvad gør vi så nu? - Nu forandrer vi verden!
Det bliver jo nemt nok. - Gennem kunstens kraft.
Brødre, vil I gå sammen med jeres kammerater om at forandre verden?
Ja.
Helheimr!
"Det ligger ej til os -
- indbyrdes at strides som glubende ulveunger."
"Hid kom nornerne for at forme kongens skæbne.
Han skulle blive den største af alle krigere og af fyrster med."
Kom med denne vej.
Jeg har ikke hat på.
Hvabehar? - Jeg har ikke hat på.
Det gør ikke noget. De ser alligevel latterlige ud.
Hvad betyder det?
Det er historien om en mand, der ser en uheldig frø, -
- der ikke kan hoppe stille, så den bliver ædt af en hund.
Og du har selv opfundet det? - Ja.
Et helt sprog? - Verbalstruktur, vokabular, alt.
Mit næste sprog bliver musikalsk.
Cellar door.
Det er det mest musikalske ord, jeg kender. Cellar door.
Der er noget over måden, lyden falder på.
Siger man det mange gange, lyder det helt magisk.
Det er noget vås. Skønheden i et ord skyldes ikke kun dets lyd.
Det er kombinationen af lyd og betydning.
Døren til kælderen.
Et sted, hvor magiske og mystiske ting kan ske.
Affejer du fundamentet for hele mit sprog?
Dit sprog er intet værd, hvis ikke du husker dette vigtige faktum.
Lyt nu.
Hand.
Det kunne være et smukt ord, men det betyder så meget mere -
- i kraft af det, vi associerer det med.
Touch.
Begreber er ikke smukke på grund af deres lyd.
De er smukke på grund af deres betydning.
Fortæl mig en historie. Historien om Cellardoor.
Det kan jeg ikke. - Jeg spiller da klaver...
Det er noget andet. - Fortæl mig en historie.
På et hvilket som helst sprog. - Må jeg være fri.
Sagnet om Cellardoor.
Jeg er ikke en dresseret abekat.
Det handler om en ærekær og bedrevidende prinsesse.
Det har du ret i. - Hun vil underholdes.
Prinsesse Cellardoor keder sig.
Hun kedes ved kager og fornemt porcelæn.
Hun længes efter et andet liv.
Det er ikke et navn. Det er noget andet.
Cellardoor er ikke navnet på en prinsesse.
Cellardoor -
- er et sted.
Et sted fra fordums tid.
Man kan kun komme dertil ad en forræderisk stigning, -
- der rager... Nej.
Nej? - Det er ikke en stigning.
En vej. En sti.
Stien går gennem en mørk skov. - Nå, så det gør den?
Og i Cellardoors inderste møder man et fortryllende syn.
Er det en ærekær og bedrevidende prinsesse?
Det er et sted, der aftvinger stor ærbødighed.
Et helligt sted, i hvis centrum der står...
...træer.
Træer?
Det ene sort som ibenholt, det andet hvidt som ben.
Deres saft er en dødbringende gift, men de er vokset sammen -
- over tusinder af år.
De læner sig ind mod hinanden som i tvekamp eller...
Rødderne og grenene på de to træer famler, smyger, -
- snørkler sig rundt om hinanden og danner én knudret stamme.
Deres giftige safter blandes og skaber en livgivende eliksir.
Cellardoors vand.
Hvad kan det?
Hvad det kan? - Ja. Hvad kan det?
Drikker man af Cellardoors vand, bare man smager på det...
...skænkes man klarsynets gave.
Et klarsyn, der rækker ind -
- i selv den mørkeste krog af menneskets hjerte.
En begærlig og stærk magi.
En magi, der overgår alt, hvad nogen før har oplevet.
Hvad skulle det til for? - Jeg var opfyldt af Cellardoors ånd.
Så er det din tur.
Nej. - Hvad er det værste, der kan ske?
Skulle du ikke læse? - Nå jo. Tak.
De lyder vældig spændende.
Det er ikke alt, der bliver sagt, der er vanvittigt fascinerende.
Det går nok. Jeg håber, jeg er pæn nok i tøjet.
Mere te?
Hvad taler I normalt om?
Vi taler om alle mulige vældig interessante ting.
Interessante og fascinerende. Når vi ikke lige forsøger at forandre verden.
Det, vi ellers går mest op i, frøken Bratt...
Kald mig Edith.
...er optagelsesprøverne.
Søger I alle sammen ind på Oxford?
Det gør Tolkien og jeg. De to andre går efter Cambridge.
Er I nervøse? - Ikke Robbie.
Jeg er imod eksamener. Jeg skriver, hvad jeg tænker.
De kan bedømme det eller lade være. - Sikke en revolutionerende tilgang.
Jeg ville frygtelig gerne høre Dem spille klaver, frøken... Edith.
Hun spiller vidunderligt. - Du komponerer selv, ikke sandt?
Han er sågar blevet udgivet. - Hvilke komponister beundrer du?
Jeg elsker romantikerne. - Også jeg.
Beethoven, Brahms, Wagner.
Jeg kan værdsætte Wagner, men ikke ligefrem lide ham.
Du kan værdsætte ham? - Som følelsesformidler, mener jeg.
Hans operaer er bare så... - Jeg elsker "Rhinguldet".
Christopher synes, de er for lange. - Sludder.
Det bør heller ikke tage seks timer at fortælle en historie om en ring.
Du ved ikke, hvad du taler om. Operaer kan føles langtrukne, -
- men vigtigst er det for mig, at musikken er oprigtig og berusende...
Vi er desværre nødt til at gå. Fru Faulkner bliver bekymret.
Eksamenerne nærmer sig, og jeg skal terpe. Beklager.
Det var hyggeligt at møde jer.
Farvel, Edith. - Farvel.
Jeg henter vores overtøj.
Gør jeg dig forlegen?
Hvabehar?
Jeg ser ikke anden forklaring. - Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Du ved, hvad mine dage går med. Du har set mig. Jeg er selskabsdame.
En fange.
Jeg har ingen hemmelige litterære selskaber at frekventere.
Ingen tilflugtssteder.
Jeg spiller klaver for fru Faulkner.
Rædsomme, sentimentale sange.
Jeg sidder hos hende om aftenen. Læser med hende, syr med hende, -
- hører på hende.
Min passion er Wagner.
Jeg har lyst til at tale om ham, diskutere og debattere ham.
Men du...
Løb!
Jeg tror, vi er i sikkerhed.
Vi klarede den.
Lad os blive her.
Vi kan blive her.
Kan du ikke spille noget mere muntert?
Skikkelser af disen for mig frem er tonet
bleg om hånd og ansigt tavs i blik
smukt med dødningekranse kronet
klare minder ej forgik
en af jer er fuld af liv
en mægtig ven og kriger med
skæmmet kun af smålig kiv
som i alle år har skilt os ad
Det er elendigt. - Det er eminent, dit torskehoved.
Det er helt græsk. Kammeratskabets bånd.
Det er meget følelsesfuldt. Du bør være stolt af det.
Hvis tur er det så? Tollers? - Jeg har ikke skrevet noget nyt.
Er det rigtigt? Jamen hvis Tolkien forråder os ved at melde pas, -
- så vil jeg vise jer noget aldeles uartigt.
Det lover ikke godt.
Du altforbarmende. - Det er kopier, beklageligvis.
Jeg har brug for levende modeller, men det bliver jo nok vanskeligt.
Det er næppe et af dine. - Min fars aristokratfantasi?
Han har selvsagt hverken riffel, herregård eller jagthunde.
Har du virkelig intet skrevet? - Kan frøken Bratt ikke inspirere?
Vær nu ikke dum, Wiseman. Edith og jeg deler blot adresse.
Så er hun altså stadig ledig. - Har du slet intet skrevet?
Det fungerer ikke rigtig. Jeg føler mig ukoncentreret.
Ved du, hvad jeg tror, det er et symptom på?
Forstoppelse?
Kærlighed, gengældt eller ej.
Tak for det fornemme indblik i de menneskelige mekanismer.
En skam, det ikke giver sig udslag i din musik.
Hvordan vil du have, vi skal kunne tro dig over en dørtærskel, Tolkien?
Du holdt frøken Bratt hemmelig. Hvem ved, hvad du ellers skjuler?
En hustru, tre børn og en ranch i Argentina.
Hvem der bare levede Tolkiens hemmelige liv, hvad?
Sagde du ikke, han var bortrejst? - Det var han også. Det er han.
Geoffrey, giv mig den der.
Hvad med dem her?
Hurtig, hurtig.
Far. - Hvad foregår her?
Du sagde, jeg måtte invitere nogle venner, mens du var væk.
Din faster er i bedring.
Derfor er jeg kommet hjem.
Jeg skal arbejde. Send dem hjem. - Jeg inviterede dem til at overnatte.
Omstændighederne har ændret sig. Nu skal de tage hjem.
Helheimr. - Det kan du ikke mene.
Helheimr.
Hvis ikke nu, hvornår så?
Far?
Jeg vil nødigt trække min gæstfrihed tilbage.
Det synes mig uhøfligt.
Det synes dig ...?
Det synes dig hvad?
Uhøfligt, far.
Det virker uforskammet. Drengene er her for at terpe.
Og spille billard. - Ja, og spille billard.
Vi har sådan knoklet, og de er mine venner.
Jeg har givet dem et løfte, -
- som jeg, med forlov, gerne vil holde.
Nuvel.
Gilson, du er fandeme en helt.
Hold så op.
Helheimr!
Der findes et ord på oldgermansk, der ikke har en engelsk pendant.
Det betyder "en bodsgave givet efter et skænderi".
Drachenfutter.
Det betyder ordret "drageføde".
NIBELUNGENS RING
Så nu er jeg altså en drage?
Wagner skrev den i fire dele. Det starter med en ring.
En almægtig, magisk ring, der smedes af en dværg.
Han hedder Alberich. En smule tysk mytologi har man vel lært.
Men for at tøjle ringens kraft må man afsværge kærligheden.
Det lyder som et fornuftigt bytte. - Fordi du er en følelseskold viking.
To på øvre galleri.
Begge gallerier er udsolgt. - Hvabehar?
Begge gallerier er udsolgt. Beklager meget.
Der er slet ingen pladser? - Det er det, "udsolgt" betyder.
Der er plads på balkonen.
Balkonen.
De koster fem shilling.
Og vi henstiller til publikum at komme passende klædt.
Kom.
Edith.
Kom med.
Beklager. - Det gør ikke noget.
Hvor var det ydmygende. At stå der og tælle pennies.
Sådan vil jeg ikke leve. Og det skal du heller ikke.
Det er bare billetter. Vi kan komme igen.
Det handler om ikke at miste dem, man holder af. At tage sig af dem.
Min mor...
Hun var syg.
Jeg ved ikke, hvad hun fejlede.
Men havde jeg haft råd til en læge, kunne jeg måske...
Det her får vi ikke noget ud af.
Det var ellers en sød tanke.
Værsgo at begynde. Optagelsesprøve, 1. opgave.
Klokken er ni, og De har tre timer.
Held og lykke.
Jeg kan tage prøven igen.
Næste gang skal jeg nok bestå. - Du får brug for et stipendium.
Jeg er bekymret, Ronald.
Unge hr. Gilson har næppe brug for et stipendium.
Og Geoffrey Smith...
Det kan mine venner ikke klandres. Vi opmuntrer og ansporer hinanden.
Din medlogerende, frøken Bratt.
Edith er sagen uvedkommende.
Du blev set forlade hendes værelse. Om aftenen.
Vi talte bare sammen.
Så er det altså sandt.
Aftenen før prøven var I i operaen. Er det også sagen uvedkommende?
Hun er ikke engang katolik.
Din mor bragte et offer.
Hun vidste, hun skulle dø, -
- og betroede mig ansvaret for din fremtid og uddannelse.
Det har jeg i sinde at honorere.
Tiden er kommet, hvor du må vælge, om du vil følge hendes eksempel.
Det forstår jeg ikke.
Du må holde dig fra frøken Bratt.
Det er dybt uretfærdigt.
Ikke desto mindre... - Det kan jeg ikke. Det vil jeg ikke.
Jeg er din værge, til du fylder 21. - De forstår det ikke.
Hr. pater...
Jeg elsker hende.
Jeg ville ønske...
Jeg ville ønske, du kunne nyde de samme goder som andre drenge.
De er jaloux. De ønsker det ikke for mig.
De mener det ikke. De er præst. De kender intet til kærlighed.
De vil have, jeg skal leve i ensomhed. Det nægter jeg.
Når du fylder 21, kan du selvfølgelig gøre, som du vil.
Indtil da har du en forpligtelse at opfylde.
Og du har værsgo at opfylde den, Ronald.
Jeg skal ved Gud nok se til, at du opfylder den.
Jeg må ikke dumpe igen.
Du ved, hvad der sker, hvis jeg ikke kommer på Oxford.
Jeg kunne blive præst, men cølibat havde vi vel ikke ligefrem i tankerne.
Edith?
Det er kun, indtil jeg bliver myndig.
Vorherre bevares, Ronald. Vær dog ikke så dramatisk.
Det betyder ikke noget. Jeg forstår ikke, hvorfor du tager det så tungt.
Livet vender jo bare tilbage til sin vante gænge.
Jeg nægter at opgive vores fremtid sammen.
Jeg opgiver den ikke.
Selvfølgelig gør du det.
Hurtigere, end du aner.
Og det samme gør jeg. - Det passer ikke. Edith...
Jeg bildte mig ind, at det kunne ende lykkeligt for folk som os.
Men det kan det ikke.
Men du skal nok få din lykkelige slutning.
Hav det godt på Oxford.
Nej, Edith...
De må hjælpe mig.
Jeg er nødt til at hvile mig, Sam. De må finde Geoffrey.
Jeg kan ikke efterlade Dem her.
Sam, det er en ordre.
Find Geoffrey og sig, han ikke må miste modet.
Sig til ham, at T.C.B.S...
Bare hold ham i live.
Tak, Sam.
Er det en drage? - Ja, det er så.
Er det dig, der er digter? - Nej, det er Geoffrey.
I oxfordianere må stramme jer lidt an. Hvor går vi hen?
Lad endelig høre. - Ja, hvor skal vi ...?
Har du tænkt dig at stjæle en bus? - Ti nu stille, Gilson.
Skynd jer!
I den kamp var det Oxfords mænd mod Cambridges drenge.
Vås, dommeren var blind.
Jeg erklærer hermed T.C.B.S.' tredje Oxford-sammentræden for åbnet -
- med de unge damer fra Eagle and Child som hædersgæster.
Må alle vores møder blive afholdt i en forladt rutebil.
"Forladt" er måske lige at strække den.
Hvad er T.C.B. for noget? - T.C.B.S.
De bryder Dem vist ikke om mig, hr. indbrudstyv.
Du må tilgive min ven. Han smægter efter den henrivende frøken Bratt.
Hvem er det? - Ikke nogen.
Du har ellers hængt med mulen i månedsvis.
Det er ikke belevent at tale om i en dames påhør.
Du har ganske ret. Om forladelse, Myrtle.
Jeg hedder Beryl.
Han sidder med en smuk pige og kan ikke huske hendes navn.
Spolerer mine trængsler dine løjer?
Der var jo ingen, der tvang dig. Til at vælge Edith eller Oxford.
Du valgte Oxford, og nu sidder du her -
- omgivet af smukke piger og dine bedste venner.
Var der ingen, der tvang mig? - Nå ja, ham præsten.
Nu går det over gevind. - Du forstår det ikke.
Du lod hende gå. - Jeg havde ikke noget valg.
Gør det dig til noget særligt?
Hold din kæft!
I guder, Tollers. - Det må du undskylde, Chris.
Av for helvede. Af en intellektuel at være har du et imponerende hook.
Slå mig. Vær venlig at slå mig.
Glem det. Det er lige meget.
Det var lumpent af mig. Undskyld.
Der er noget, du må forstå, Tolkien, din tøjlesløse, forældreløse stakkel.
Vi er dine brødre. I et og alt.
Nemlig. - Præcis.
Det her er mere end et venskab.
Det er et forbund. Et uovervindeligt forbund.
Helhemir!
Helheimr. Han udtaler det stadig forkert.
Nu trænger jeg til en dram. - Hvor blev pigerne af?
Duk jer.
Hold døren, George.
Du slap ud i ét stykke.
De går til rektor i morgen tidlig.
Hvad med dig?
Gilson og Wiseman, de Cambridge-svin, er allerede blevet løsladt.
Jeg skal stille på rektors kontor sammen med dig i morgen.
Døden ved præk.
Undskyld. - Det er ikke din skyld.
Jo. Havde det ikke været for mig, ville du ligge i yndige Marys favn nu.
Vås. Straks jeg viste interesse, -
- begyndte hun at tale om sin kæreste.
Jeg gjorde ellers fremskridt, indtil Wiseman spolerede det.
Rektor skrev til min mor. Nu har jeg ikke en chance for at blive poet.
Hun farer fuldstændig i flint. Løbet er kørt.
Geoffrey har mistet sin karriere. Hvordan gik det dig, Tolkien?
Jeg blev bortvist.
Det må være din spøg. - Bortvist for at feste i en bus?
Bussen var det mindste af det. Jeg opfylder ikke karakterkravene.
Ifølge rektor har jeg ingen evner for klassiske sprog eller oldtidskundskab.
De indstiller mit stipendium. - Det er da ikke en bortvisning.
Nå nej, selvfølgelig ikke.
Når mama kommer hjem fra Monte Carlo, beder jeg hende bare udstede en check.
Hvad gør du så?
Stipendiet gælder semestret ud. Derefter må jeg selv betale.
Det er selvfølgelig umuligt, så jeg må vel få mig et arbejde.
Som hvad?
Jeg tager tilbage til Birmingham og arbejder som bager.
Eller syr sko til rigmænd som jer, der vifter med tegnebogen.
Jeg kunne godt trænge til et par nye.
Men alvorligt talt. Du har altid haft større evner end os andre.
Og for at være helt ærlig har jeg ofte hadet dig for det.
Men du er den sidste af os, der fortjener en bortvisning.
Så bliver det sidste kamp i morgen. Vi vil savne at give jer klø, drenge.
Flot, Tolkien.
Det var smukt løbet.
Slet ikke dårligt. - Hvad blev resultatet?
Godt spillet.
Goddag, mor. - Flot spillet, Geoffrey.
Har vi stadig en middagsaftale? - Klokken syv. Din far kommer også.
Undskyld, fru Smith... Må jeg veksle et ord med Dem?
Ja?
Angående Geoffrey og det med rektor. Det er en forfærdelig misforståelse.
Jeg vil helst ikke tale om det.
Jeg bærer ansvaret for den aften, og jeg er blevet behørigt straffet.
Vær ikke streng mod Geoffrey.
Han er et af de flittigste og sødeste mennesker, jeg kender.
Han vil så gerne gøre Dem stolt, og han er umanerlig talentfuld.
De bærer ansvaret? - Ja.
Og jeg er blevet bortvist, så vær ikke bekymret for min dårlige indflydelse.
Og...
Hvilke talenter er det, De hentyder til?
Han er poet. Hans digte er blevet trykt i skolebladene.
Han er virkelig dygtig.
Farvel.
Hr. Tolkien!
Til Dem. - Tak.
Ingen studerende på græsset! - Er De klar over, hvad klokken er?
Gamle ged!
Wright, er han en af Deres? - Det tror jeg ikke.
Forføj Dem fra plænen!
"Hil dig, Earendel...
...klareste blandt engle sendt til mennesker ned."
Ronald. Ronald, rejs dig op.
Det er mig. Vågn op. - Jeg er vågen.
Du har vækket hele skolen. - De kan dårligt bortvise mig to gange.
Geoff, sæt dig ned.
Tag dig en dram. - Jeg vil ikke have en dram.
Tag dig sammen, John.
Vil du med til et bryllup?
Et smukt, engelsk sommerbryllup. - John, det rabler for dig.
Edith. - Tillykke.
Hun har skrevet til mig.
Hun er blevet forlovet. Hun skal giftes.
Det er jeg søreme ked af.
Undskyld, jeg er lidt oprevet. - Det gør ingenting.
Det gør ingenting. Det gør ingenting.
Jeg er hos dig.
Saluter!
Hvordan har du det?
Fuldstændig fantastisk.
Pragtfuldt.
Og det her var vel nok en vidunderlig ide.
At elske en, -
- der uanset årsagen ikke kan gengælde ens følelser, -
- gør ondt.
Men skal man tro digterne...
...kan der være noget smukt over den kærlighed.
Den brænder klart -
- og skæmmes hverken af virkelighed eller af slid.
Den er lige så ren og heftig i dag, som den var, da den begyndte.
Og det er der noget smukt over, -
- synes jeg.
Det er i hvert fald den tro, jeg klamrer mig til.
Endnu en tågesnakker.
Hvad synes De om lærebogen i gotisk?
Den er ikke dårlig. Forordet er godt. Der står ikke meget om selve sproget.
Det er en skam.
I går aftes i gården... - De var til stede.
Der hørte jeg et sprog, jeg ikke var bekendt med.
Men det meste af Oxfordshire kunne jo høre det, helt op til Chiltern Hills.
Jeg var meget beruset. - Det tror jeg gerne.
Det var det rene nonsens. Et sprog, jeg har opfundet til alferne.
Jeg syntes, jeg hørte et anstrøg af finsk.
Ja, der har jeg stjålet en del.
Ikke stjålet. Sprog stjæler aldrig.
Påvirket.
Undskyld, jeg fik ikke Deres navn.
Jeg hedder Tolkien, Ronald. Exeter College.
Undskyld!
Et barn peger og lærer et ord.
"Træ".
Senere lærer han at skelne mellem det træ og de andre.
Han lærer dets egennavn.
Han leger under træet, danser rundt om det.
Han står under træets grene for at finde skygge eller ly.
Han kysser under det, sover under det, -
- bliver viet under det.
Han marcherer forbi det på vej i krig -
- og humper forbi det på vejen hjem.
En konge skulle efter sigende have gemt sig i det træ.
Kanske der lever en skovånd i dets bark.
Dets blade er afbildet på gravstene og monumenter.
Dets ved kan være blevet brugt til de galeoner, -
- der beskyttede hans forfædre mod invasion.
Og alt dette, -
- det generelle og det specifikke, det nationale og det personlige, -
- er alt sammen noget, han er bevidst om og føler -
- og til en vis grad genkalder sig -
- ved at ytre én eneste lyd.
"Eg".
Et saksisk ord fra urgermansk. Beslægtet med det oldnordiske eik.
Sprog er aldrig nonsens. Sprog er betydning.
Historie. Lag på lag på lag.
Og hvad er et ord uden betydning?
Blot en lyd.
Det har jeg fået at vide før. - Sikkert på mindre floromvunden vis.
Der findes enkelte gotiske tekster på biblioteket. Dem burde De studere.
Jeg kan ikke bare gå ind og bede om originalerne.
Sig til dem, at De har professor Wrights tilladelse.
LÆREBOG I GOTISK af JOSEPH WRIGHT, PH.D.
Han var vel ligeglad.
Han er nok landets største filolog. - Måske blev han ligefrem smigret.
Selvfølgelig blev han det. Ingen har lånt den bog i 1500 år.
Jeg lånte den i sidste uge. - Hvad syntes du om den?
Jeg vil ikke spolere den for Tollers. - Han kender ikke engang forfatteren.
Hør nu her, Tolkien, din kæmpestore klovn.
Nu har du chancen.
Professoren i gotisk opfordrer dig til at hoppe fra og ind på hans studium.
Undskyld. - Han har ret.
Jeg kan ikke bare vade ind på filologi. Jeg har jo ikke noget stipendium.
Uddeler Institut for Filologi måske ikke stipendier?
Til en, der tilfældigvis er sproggeni?
Torsk.
Hr. professor! Professor Wright...
Jeg har tænkt over egetræets symbolik.
Beskytteren, der indvarsler forandringer.
Spændende. Studerer De træpleje?
Nej, jeg studerer klassiske sprog, men jeg vil gerne...
Jeg vil gerne skifte til Deres studium og læse filologi.
Jeg hedder Tolkien. Ronald Tolkien.
Jeg stod neden for Deres vindue og råbte ukvemsord på halvfinsk.
Er det nogen anbefaling? - Jeg ved, det er usædvanligt.
Men jeg har fundet min sande passion. Noget, der har fulgt mig hele livet.
Må jeg være ærlig?
De aner ikke, hvor meget det ville glæde mig.
Jeg skal bruge et stipendium, -
- så jeg kan studere filologi hos Dem.
Jeg vil gøre hvad som helst for at vise mig værdig.
Hvad som helst? - Ja.
Nej. - Nej?
Nej.
Hvis jeg lod Dem være i fred, ville jeg ikke få den ære at lære af Dem, -
- og så ville der intet formål være med denne angstprovokerende samtale.
Tolkien. Germansk oprindelse. - Det tror jeg nok.
Muligvis fra det angelsaksiske tollkühn.
Det ord behøver jeg vel næppe at oversætte for Dem.
"Dumdristig". Professor Wright...
Mit studium er fuldt besat. Besat af studenter, -
- der kan oversætte oldengelsk lige så hurtigt som Dem, -
- og som allerede har to semestre som faglig ballast. Farvel.
Helheimr.
Hr. professor!
Siden barnsben har jeg været forgabt i sprog. Jeg har opfundet mine egne.
Hele, færdigudviklede sprog. Se, det står alt sammen heri.
Det kommer fra breóst-hord. Mit hjerte, brystets skat.
Og tegningerne? - Jeg har digtet historier til. Sagn.
Hvad er ellers sprogets formål? Ikke bare at navngive ting.
Det fungerer som livsblod for kulturer, for folkeslag.
Ja, præcis.
Kan De skrive 5000 ord om de norrøne elementer i "Gawain"?
Ja, naturligvis. Hvornår vil De have opgaven?
I aften.
"Midgård".
"Begge brødre fylkede krigerne om sig.
De bød deres slægtninge at stå fast i nødens stund -
- og bruge våben uden bæven."
Deres måde at følge digtets rytmer på, -
- Deres forståelse for det... Det må jeg give Dem, Tolkien.
Jeg har aldrig kendt magen.
Aldrig.
"Byrthwold mælte."
"Byrthwold mælte og hævede sit skjold."
Krig! Krig! England ligger i krig!
Tyskland har invaderet Belgien!
"Han belærte krigerne med den største iver:
'Modet må hærdes, hjertet ildnes, -
- viljen skærpes, når vor styrke svinder.
Her ligger vor fyrste hugget i stykker, -
- en brav mand i sølet.'"
Værsgo, Chris.
Mine damer og herrer, Robert Gilson.
Skal du ikke byde mig op? - Har du tabt et væddemål?
Jeg får skam misundelige blikke. - De må tro, du er kejser Wilhelm.
Er vi i krig eller til dansant? Prægtig moustache, Gilson.
Du trænger til en drink.
Så er vi her vist alle sammen. - Ja. Skal vi udbringe en skål?
Skål for fremtidige T.C.B.S.-møder rundtom i Europa.
Skål, d'herrer.
Mine herrer, må jeg have lov? - Ja, hvorfor ikke?
Se lige ud, Tolkien.
Kig på pipfuglen.
Helheimr!
I mit nye stykke falder en fransk servitrice for en engelsk helt.
Du må barbere dig, hvis du skal spille fransk servitrice.
Skål. - En mere?
Pøj pøj, Ronald.
Lad mig tage den.
Jeg skal prøve at holde skibet tilbage.
Hvordan går det med din bror? - Godt. Han er allerede i Frankrig.
Hvordan går det med musikken? - Jeg underviser i klaver.
Mest små piger. De er ikke særlig gode.
Og du er blevet forlovet.
Han er vældig rar.
Meget betænksom. Et godt menneske.
Der er noget, jeg er nødt til at sige.
Jeg begik mit livs fejltagelse, og der er ikke gået en dag, -
- uden at jeg har tænkt på dig.
Du er det mest fantastiske væsen, jeg nogensinde har mødt.
Du er modig og iderig og talentfuld.
Du er ærekær. Irriterende, vidunderligt ærekær.
Og du er kløgtig og energisk -
- og grænseløst livfuld.
Du fortjener al den lykke, du måtte finde.
Nej, det gør du ikke.
Du fortjener ikke lykke.
Det, jeg mener, er...
...at du fortjener meget mere.
Du fortjener magi.
Er det dit skib?
Ascanius.
Det lyder som noget fra en af dine historier.
"Ynk de arme indbyggere i kongeriget Ascanius."
Hvorfor skal vi ynke dem?
På grund af deres grufulde fortid, deres skam.
Deres beklagelser.
De må tilgive sig selv.
Det kan de ikke.
Alle om bord! - Jeg må hellere...
Det var noget så hyggeligt.
Farvel, min ven.
Edith!
Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Jeg kan ikke gøre for det. - Det kan jeg heller ikke.
Jeg må af sted.
Hold dig i live.
Og kom tilbage til mig.
Hold dig i live, og kom tilbage til mig.
Hr. sekondløjtnant! Jeg har fundet dem!
Jeg har fundet 19. bataljon! De er nødt til at rejse Dem.
Lad os så finde Deres ven.
Skyd!
Geoffrey!
Hvor er løjtnant Geoffrey Bache Smith?
Han er gået til angreb. Beklager.
Geoffrey! Geoffrey!
Hvad er det, De gør? - De skal ikke følge efter mig.
Geoff! Geoffrey!
Geoff!
Ronald!
Geoff!
- Ronald!
Geoffrey!
Ronald!
Gas!
Hej.
Du skal ikke forsøge at sætte dig op.
Du har sovet meget længe.
Du havde skyttegravsfeber, men du klarede den.
Du er kommet hjem.
Jeg forsøgte at finde ham.
Hvem? - Geoffrey.
Jeg hørte ham. Jeg kunne høre ham.
Geoffrey er død.
Han døde for flere uger siden.
Nej...
Robert Gilson... Han blev ramt.
Han er også død.
Robbie og Geoffrey...
Det gør mig ondt.
Det gør mig så frygtelig ondt.
Men du er i live. Du er kommet hjem.
Det skal nok blive godt alt sammen.
Jeg tilbringer hver eftermiddag sammen med mødre og enker.
Hvad skal jeg sige til dem?
"Jeres sønner er faldet i krigen, der vil gøre en ende på al krig."
Hvad siger De så?
Ord er nyttesløse. Moderne ord i al fald.
Jeg tyr til liturgien.
Der er noget betryggende ved afstand. Ved gamle ting.
I al den tid, du lå syg, -
- veg frøken Bratt ikke fra din side.
Ikke en eneste gang.
Du gjorde ret i at kurtisere hende.
Tak.
Dette er kommet til dig ad temmelig snirklede omveje.
Han menes at have skrevet det i sine sidste dage.
Min kære John Ronald.
Det er mig en trøst, at skulle jeg blive dræbt i nat, -
- vil der stadig være et medlem af T.C.B.S. tilbage -
- som bevis for det, vi gav hinanden håndslag på.
At ét medlems bortgang ikke kan opløse T.C.B.S.
Døden kan gøre os sølle og hjælpeløse hver især, -
- men aldrig gøre det af med de udødelige fire.
Gud velsigne dig, min kære John Ronald.
Må du sige de ting, jeg forsøgte at sige, -
- længe efter jeg ikke mere kan sige dem.
OXFORD, FLERE ÅR SENERE
Godaften, professor Tolkien.
Hvad laver du herude?
Vi bagte sukkerkage i dag sammen med børnene.
Det var Michaels ide.
Han og John satte en bakke uden for dit arbejdsværelse.
Jeg håber, du smagte på den. - Undskyld, jeg...
Undskyld.
Det har været en vanskelig dag. Intet af det, jeg skriver...
Førhen skrev du for fornøjelsens skyld. Det var din passion.
Jeg ved det godt. Det er formålsløst.
Gid du ville finde ud af, hvad du vil med det, eller opgive det helt.
Hr. Tolkien?
Fru Smith.
Tak, fordi De ville komme.
Robert Gilson var søn af rektor på King Edward's.
Ja, det er rigtigt.
Jeg mener at kunne huske hans stedmor. Og Christopher Wiseman?
Han overlevede.
Omend han desværre...
Nogle af os, der overlevede, bærer på skjulte ar.
Min søster mistede tre sønner. Jeg mistede to.
På en og samme uge.
Det gør mig ondt.
Og det var her, I sad?
Ja.
Her er vældig hyggeligt.
Tak, fordi De inviterede mig herhen.
Jeg forestiller mig, at jeg kan se jer her.
Jer alle sammen. Jeg kan se det for mig.
Det må have været en lykkelig tid.
Geoffrey sad her.
Jeg tænkte på, at jeg med Deres tilladelse -
- ville forsøge at få udgivet en samling af hans digte.
Hans digte?
Jeg syntes, han var uhyre talentfuld.
Jeg vil gerne udbrede hans værker. Jeg kunne selv skrive forordet.
Jeg ved ikke rigtig.
Jeg er tilbøjelig til at sige nej. - Han var virkelig uhyre dygtig.
Jeg har selv været glad for poesi.
Jeg har tit tænkt på, om det var det, Geoffrey...
Jeg kan altså ikke se, hvad det skulle gøre godt for.
Det ville gøre så ufattelig meget godt.
Jeg kendte ikke Geoffrey så godt, som jeg kunne have ønsket.
Var han lykkelig? Vær rar at fortælle mig...
Var han elsket?
Jeg var forældreløs, da jeg kom på King Edward's.
Og allerede i begyndelsen, selv inden vi blev venner...
...var Geoffrey mild.
Venlig.
Af alle, jeg har kendt, var han om nogen...
Han var om nogen indbegrebet af, hvad det vil sige at elske.
Og blive elsket.
Derfor er det så vigtigt.
De spørger, hvad det skal gøre godt for.
Hvad digterne, forfatterne...
...og vores kunst skal gøre godt for.
Jeg kan ikke komme i tanker om noget mere nødvendigt. Især i denne tid.
Et forord ville være dejligt.
Tak.
Kan du huske, mor fik os til at kysse træerne?
Og lytte til dem tale. - Hvad var det for noget troldskab?
Kom så her, I vildbasser.
Hvem har lyst til at tale med træerne?
Hvad hedder du?
Børn, vil I gøre mig en tjeneste? - Er det lektier?
Ikke hvis jeg gør det ordentligt. I skal høre en historie.
Er den god? - Forhåbentlig.
Er den lang? - Umanerlig lang.
Er den begyndt?
Ja, det...
Det tror jeg. Heroppe er den begyndt.
Hvad handler den om?
Om rejser. Eventyr.
Og magi, naturligvis.
Om skatte.
Og kærlighed.
Den handler om alt muligt.
Den handler vel om en søgen.
De rejser, vi drager ud på for at prøve kræfter.
Den handler om mod.
Fællesskab.
Den handler om fællesskab.
Om venskab.
Og småfolk som jer. - Jeg er ikke lille.
Små af statur, ikke små i ånden.
Den handler også om troldmænd.
Og om bjerge og drager og rejser...
I et hul i jorden
boede der.
En hobbit.
"The Hobbit" blev udgivet i 1937 og var med til at gøre Tolkien -
- til en af verdens mest elskede fantasyforfattere.
Robert Quilter Gilson og Geoffrey Bache Smith -
- døde i 1916 under Slaget ved Somme.
Geoffreys mor udgav hans digte i samlingen "A Spring Harvest" -
- med forord af Tolkien.
Christopher Wiseman skrev ikke megen musik efter krigen.
Han levede indtil 1987.
Omend deres venskab aldrig blev det samme igen, -
- gav John sit tredje barn navnet Christopher.
John Ronald Reuel Tolkien døde i 1973, -
- to år efter Edith. De efterlod sig fire børn.
På deres fælles gravsten -
- er indgraveret elvernavne fra Tolkiens mytologi.
Fortællingen om en menneskemand, der forelskede sig i en elverprinsesse.
Oversættelse: Henrik Thøgersen
CREW www.nordicb.org